PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Atiye...
Bože, ochraňuj mě.
Zvedni to, Önere.
Ahoj, tady Nazim.
Neřeš, kolik je, a poslouchej. Svolej na zítřek komisi.
Musíte přijet.
Po telefonu ne! Musíte to vidět na vlastní oči.
Ano.
Získáme finanční podporu z celého světa.
Prostředky se pohrnou ze všech směrů. Už jsem...
Haló?
Musíte to místo utajit, Nazime.
Ještě není čas.
Kdo jste? Co tu děláte?
Jak znáte mé...
Počkejte, počkejte. Jak víte, co jsem našel?
Nalezení těch dveří je osudem tvého syna.
Otevření dveří je posláním Atiye.
Co to blábolíte, ženská? Erhanovi je sedm. Kdo je Atiye?
Najdou se, až bude ten správný čas.
Ještě není čas.
Atiye!
Kdo jste?
Teď už víš, kdo jsem.
Udělej, co říkám, Nazime.
Máš málo času.
Stíhání Atiye Özgürsoyové
obviněné z vraždy své sestry bylo zahájeno.
Snacha slavného podnikatele Serdara Yilmaze
byla vzata do vazby.
Ozan Yilmaz mezitím popřel, že by měl poměr s obětí
Cansu Özgürsoyovou.
Atiye Özgürsoyová, podle blízkých duševně nestabilní,
byla poslána do ústavu na posouzení trestní způsobilosti.
Dokud nebude hotova výsledná zpráva,
soud s podezřelou Atiye Özgürsoyovou se odkládá.
V roce 2020 bude mít Observatoř východní Anatolie
největší dalekohled v Turecku...
Nadešel čas. Atiye musí být u dveří slunovratu.
Tu dívku máme.
Ale nemůžu tak rychle zjistit polohu těch dveří.
Všechno bude ztraceno, pokud tam Atiye nebude ve správný čas.
Máš 48 hodin.
Rozumím.
Najdu je, nebojte se.
Je můj čas, ne váš!
Hannah, co tu děláš?
Teď nemám čas.
Přišla jsem ti pomoct, Schatze.
Je to hrozná situace.
Nevím, koho mám litovat.
Taková smůla. Ale pro Atiye, nebo tu mrtvou?
Jak mi můžeš pomoct? Víš něco?
Co je to?
To, co jsi ztratil.
Proč to máš?
Poslali ti to zpátky jako gesto dobré vůle.
Mají návrh na záchranu Atiye.
To ty! Bylas i tam na Nemrutu.
Co se děje? Pro koho pracuješ?
No vida. Tahle pozice je fajn, proč jsme ji nezkusili?
Zabiju tě.
To si nemyslím, protože máš důležitější věci na práci.
Chtějí ty chybějící stránky. Máš na to 24 hodin.
Nemám je. Kdo jsou oni?
Máš 24 hodin, jestli chceš svou drahou Atiye.
Pospěš si.
Nebo budeš muset pochovat i ji.
No tak, nelež tam.
Pomoz mi.
Dělej něco.
No tak, pomoz mi.
Pomoz mi!
Nestane se nic, co nechceš, Atiye.
Vše se stalo proto, že jsi chtěla.
Chtěla jsem, aby Cansu umřela?
Nechtěla.
Určitě?
Není to moje sestra. Je adoptovaná.
Co je to za řeči? Teď jsi mě zarmoutila.
- Nechci ji. Chci, aby umřela. - Co?
Sakra...
Ne, Cansu.
Teď vidíš, jakou máš sílu.
Pomoz mi, prosím.
Ať je vše jako předtím.
Ať je to sen, ze kterého se probudím.
Je to v tvých rukách.
Jak v mých rukách? Cansu je mrtvá, je konec.
Ve vesmíru nikdy nic nekončí.
Vše se transformuje.
Cansu nikam nezmizela.
Co to znamená?
Jdi tam, kde se vše rodí.
Tam ji najdeš.
Umírám taky?
Ne.
Cansu je mrtvá. Mrtvá. To není možné.
Ano, je to možné.
Protože tvůj souhlas je možný, Atiye.
Až se začnou hojit rány na tvé duši...
Nechoď.
...najdeš cestu.
Prosím, nechoď.
Prosím, neodcházej.
Alespoň mi řekni, kde se všechno rodí.
Dokážeš to.
Už jsi to udělala.
Neskutečné!
Ta dívka se mnou pracovala pět let.
Ano, pane, oba nás oklamala.
Dělá pro lidi, kteří ukradli ten zápisník.
Pro ty samé, co šli po mém otci.
Celá ta situace je strašná.
Chtějí ty chybějící stránky. Myslím, že jsou tady.
Musím to vyřešit za 24 hodin, nebo zabijí Atiye.
Ten kód musí být v těchto číslech, ale nevím jak a v jakém pořadí.
Nejsou to...
souřadnice na mapě hvězdné oblohy?
Myslel jsem, že verše Koránu, ale nesedělo to.
Podívej, Erhane,
to, co tvůj otec našel,
bylo mnohem cennější, než jsme se původně domnívali.
Podívám se na to.
Tady.
Vidíš ten graf?
Vidíš tohle číslo?
Dívej, jsou stejné.
Ne, tati...
To Atiye nemůžu udělat.
Půjdu
a ke všemu se přiznám.
Ozane!
Tati, já ji zabil.
- Já ji zabil. - Synu, prober se!
Myslím to vážně. Za všechno můžeš ty.
Co to říkáš?
Požádal jsem tě o sanitku a co jsi udělal?
Mám to opakovat? Byla mrtvá, už když jsem přijel.
Nebyla, tati! Dívala se přímo na mě.
Jak může někdo umřít, když narazí do zdi?
Mohl jsem ji zachránit.
Umřela, když jsi odešel! Rozumíš?
Slyšíš?
Hej!
Mluvím s tebou.
Bylo pozdě.
Teď musíš hledět vpřed.
Jako by se nic nestalo.
Ne. Já...
si odpykám trest, všechno přiznám.
Dobře...
Tak táhni!
Jdi se přiznat!
Prožij život v base!
A co se stane? Vrátí to té dívce život?
A co Atiye?
Na to jsi měl myslet dřív.
Zasvětil jsem tomu život.
Víš, co jsem udělal, abych se dostal tam, kde jsem?
Dělal jsem to snad, abys shnil ve vězení a zničil naši pověst?
Nemůžu to vytěsnit, tati. Pořád vidím její tvář.
V přírodě přežijí jen silní jedinci.
Cansu byla slabá.
Ale ty takový nejsi.
Jsi silný.
Protože jsi můj syn.
Zapomeneš.
Za pár let mi poděkuješ.
No tak.
Běž.
Nějakou dobu se neukazuj.
Vše bude v pořádku.
Slibuji, synu.
Co děláš, Mustafo?
Kam jdeš?
Ať jsi přede mnou a našimi dcerami skrývala cokoliv,
zničilo nás to, Serap.
Už tě nechci vidět.
Mustafo, je mi to moc líto.
Opravdu toho lituji.
Jen jsem chtěla...
Chtěla jsi ji chránit, že? Chránit!
Teď jsme je obě ztratili.
Tomu říkáš ochrana?
- To je ochrana? - Mustafo, poslouchej mě.
Na moment jsem uvěřila, že to Atiye udělala,
že podlehla té nemoci, ale mýlila jsem se.
- Jdi mi z cesty. - Zmýlila jsem se.
- Mustafo, opravdu... - Vezmi si to! Ustup.
Mustafo.
Mustafo, proč neposloucháš?
Říkám ti, že mě to mrzí. Prosím!
Mustafo.
Mustafo!
Nikam to nevede.
Ta mapa, souřadnice, písmena, abeceda...
Není tu žádná spojitost.
Otec tu musel nechat nějaké vodítko,
když nám nechal ta čísla.
Ano, já vím, ale nemáme čas.
Řekli, že ji zabijí. Nemůžu Atiye ohrozit.
Vytvořil sis k té ženě pouto.
Ale tady jde o víc než o objev tvého otce a Göbekli Tepe.
Vyzradíš tajemství, za které tvůj otec obětoval život,
těm odporným lidem?
Profesore, nemůžu Atiye ztratit.
Musím ji odtamtud dostat.
A jestli mám vyzradit tajemství, udělám to.
Ale ona bude volná.
Musím mluvit s Mustafou. Možná něco ví.
Máte pět minut.
Má drahá Atiye.
Moc mě to mrzí.
Strašně moc.
Vím, že ti tvůj vzali, tak jsem ti přinesla svůj.
C. ÖZGÜRSOYOVÁ
Myslel jsem, že vás tu najdu.
Upřímnou soustrast.
Děkuji.
Upřímnou soustrast i tobě.
Chci se vás na něco zeptat.
Co chceš?
Musím vědět, co přesně se stalo v tu noc, kdy se stala ta nehoda.
Proč?
Co se tím změní?
Hledám něco, co patřilo mému otci. Může mi to pomoci zachránit Atiye.
Nebylo něco u mé sestry nebo někde v autě?
Cokoliv. Notes, vzkaz...
Co opravdu chceš, mladý muži?
Uplynulo 23 let!
Co zbyde po 23 letech?
Řeknu vám, co zbylo.
Rodina na kusy.
Syn, který musel žít, aniž by věděl, kdo mu zabil rodiče.
A Elif, která zemřela, aniž by poznala svého bratra.
Protože vy jste mou sestru skryl. A tu vraždu zamaskovali.
Musel jsem, synu.
Vyhrožovali mi.
Atiye byla tak malá.
Kdybych tam to dítě nechal,
zabili by i ji.
Nezabránil bych tomu.
Kdo vám vyhrožoval?
To nevím!
Vím jen, že...
Atiye nezabila Cansu.
Dokážu, že to byl ten grázl Ozan.
Dokážu to.
Dostanu Atiye ven.
Nenechám ji tam.
Realita...
vždy leží před námi
bez ohledu na to, jak moc ji ignorujeme.
To řekla moje matka,
měla pravdu.
Lidé věřili...
že moje matka byla léčitelka.
Věděla nepravděpodobné věci, léčila nevyléčitelné.
Ale ve vesnici
to viděli jinak.
Věřili, že je čarodějka,
démon.
Jednoho dne...
vpadli do našeho domu.
Podpalte dům!
Seher, kde jsi?
Pusťte mě!
Kde jsi?
Serap!
Nevidím!
Serap!
Serap, kde jsi?
Kde jsi?
Nevidím.
Serap, kde jsi?
Nevidím!
Ne!
Nedělejte to!
Serap!
Kde jsi, Seher?
Měla jsi sestru?
Bylo jí 12 let. Jmenovala se Seher.
Měla...
na obličeji znaménko ve tvaru hvězdy.
Na čele?
Ano, na čele.
Tady.
Po tom dni
jsem ten talent, který matka nazývala darem od Boha, považovala za nemoc.
Věřila jsem tomu a nechtěla jsem věřit ničemu jinému.
A pak ses narodila ty
a měla jsi to samé znaménko.
Tu hvězdu, kterou jsme měly všechny, má matka, já, Seher.
Měla jsem strach.
Hrozný strach, Atiye.
Dokonce jsem se tě bála milovat.
Bála jsem se, že tě čeká stejný osud.
Držela jsem matku zavřenou, aby k tobě nemohla.
Nechtěla jsem tě ohrozit.
Ale matka...
měla pravdu.
Říkala, že jsi výjimečná.
Atiye, mám strach.
Ztratili jsme Cansu, nemůžu ztratit i tebe.
Nikdy o tebe nesmím přijít.
Možná jsme Cansu neztratili.
Dělala jsi, co jsi mohla.
Jsem tvá dcera.
A děkuju za vše, co jsi pro mě udělala nebo nemohla udělat.
Konec návštěvy.
Říkala...
že máš povinnost.
Poslání,
které na nás přenesly naše babičky.
Říkala, že se má zrodit něco velkého
a že se to zrodí tady v Anadolu.
A ty dveře...
můžeš otevřít jen svou vůlí.
Poslední výzva!
Čas návštěvy vypršel. Prosím, pojďte.
Mám tě moc ráda, Atiye.
Odpusť mi, sestro,
že jsem ti nemohl být bratrem,
že jsem tě neochránil. Odpusť mi.
Kéž bych měl šanci poznat tě dřív.
C. ÖZGÜRSOYOVÁ 22. 9. 1994 - 16. 6. 2019
Šestnáct.
Šest.
Devatenáct.
Šestnáct. Šest. Devatenáct.
Jak je to možné?
Šestnáct.
Šest.
Devatenáct.
Mami!
Můj synu,
Erhane.
Až najdeš tyto stránky, Elif bude mrtvá.
Možná čas není lineární, jak nás učili.
Možná minulost a budoucnost navzájem splynuly
a my jsme ve snu, v iluzi.
Dávám ti klíč k poznání, starodávnému učení,
jež bylo po tisíciletí skryto.
Chraň se před těmi, kdo ho hledají.
Já jsem je svedl ze stopy.
Mysleli si, že našli
polohu dveří v zápisníku, který mi ukradli,
ale já tu mapu skryl, abys ji našel, až přijde správný čas.
Najdi ty dveře.
Závisí na tom svoboda Atiye.
Atiye...
je budoucnost, synu.
Je to světlo pohřbené ve tmě.
Ochraňuj ji.
Kdo je to?
To jsem já.
Atiye!
Jak ses dostala ven?
Musíme do Göbekli Tepe.
Jsou tam dveře, které nám vrátí Cansu.
Kamery byly rozbité.
Nikdo neví, jak tím oknem mohla utéct.
Najdi je. Oba dva.
Už je mám.
Vím, kam jedou.
POLICIE
Našli jsme auto podezřelé.
Tady 63, jsem tu s tím stánkařem.
Je prázdné.
Poznávací značka je 34 VE 0017.
Jak tvůj táta věděl, kdy Cansu zemře?
Napsal i to, že se setkáme.
Možná jsou to dveře do minulosti.
Proto říkala, že navrátí Cansu.
Nevím.
Myslím...
Když přemýšlím, co se za poslední dobu stalo,
už si nejsem jistý ničím. Nevím nic.
Vím jen jedno.
Budu vždy při tobě.
Měla jsem tě potkat, Erhane.
A já tě měl milovat.
Umíš obnovit vymazaná data?
Podívám se.
Hannah.
Zastaví 20 kilometrů za městem.
Buď ve střehu.
Dostaň ji bezpečně do auta. I ty stránky.
Erhana se případně zbav.
Uvidíme se tam.
Rozumím!
Atiye neztratíš, rozumíš?
Bez ní nemáš budoucnost.
Co?
Co je to?
Tati, nepřežil bych, kdyby se Atiye něco stalo.
Počkat!
To bych také nepřežil.
Jak?
Ne, ne!
Ne.
Proč?
Ne.
Tati!
Stůj!
Ne!
Jdi tam!
Přiznám se.
Byla to nehoda, ale byl jsem to já.
Co přiznáš?
Ty jsi ji nezabil.
Tady, podívej.
Pane Serdare...
Má milá...
Pomozte mi.
Neboj se.
Vstávej.
Erhane, nevystupuj!
Erhane!
Ahoj, Schatze.
- Hannah! - Ty stránky si s dovolením vezmu.
Dobře, Hannah.
Klid, odlož tu zbraň.
Nemám čas.
Ty stránky mám já, ji nech jít. Atiye, vystup z auta.
Nehýbej se!
Dej mi ty stránky a nic zlého se nestane.
Dobře, dám.
A je to.
Děkuji mnohokrát.
- Erhane! - Pojď sem.
- Erhane! - Atiye, uteč! Běž!
Běž!
Teď mi řekni, pro koho pracuješ. Pro koho?
Mám ty papíry. Sleduju Atiye.
Velmi dobře, Hannah. Dobrá práce.
Serdare Yilmazi!
Zatýkáme vás za vraždu Cansu Özgürsoyové.
- To je vtip? - Odveďte ho.
Ano.
Ozane?
Co tu děláš?
Jsme na konci cesty, tati.
Atiye.
Cansu.
Jsem v pořádku, neboj.
Všechno je, jak mělo.
Všichni jsme součástí božího plánu.
Jsme pokračováním jeden druhého.
Nemohli jsme předejít tomu, co se stalo.
Ale co se stane teď, je v našich rukou.
Dostala jsi dar, Atiye.
Opravdu dokážeš vše, co chceš.
Chci, aby ses vrátila zpět.
Víš to jistě, Atiye?
Cansu!
Promiňte, s někým si mě pletete.
Jsem Elif.
Elif?
Promiňte, ale mám hodně práce.
Hezký den.
VENUŠE OD ELIFF